![OSLO TINGRETT: Forvaringsdømte Stig Millehaugen begjærer seg prøveløslatt.](https://image.politiforum.no/246919.webp?imageId=246919&x=0.00&y=0.00&cropw=100.00&croph=87.61&width=960&height=548&format=jpg)
Millehaugen i retten: – Jeg var gjennomført kriminell
– Jeg var gjennomført kriminell. Alt jeg gjorde var kriminalitet, sa mannen med tilnavnet «Norges farligste». Nå hevder Stig Millehaugen at han har endret seg.
– I de første fasene av mitt kriminelle liv, fram til 2009, bruker jeg de anledningene jeg har, til å begå kriminalitet. Straff var ikke noe som angikk meg i nevneverdig grad. Jeg bare så etter muligheter til å begå kriminalitet, sa Stig Millehaugen da han forklarte seg for Oslo tingrett denne uken.
Etter å ha tilbrakt 36 år bak murene, begjærer han seg nå løslatt fra den så langt siste dommen: lovens strengeste traff på 21 års forvaring, med en minstetid på ti år.
I januar 2009 skjøt han Young Guns-leder Mohammed «Jeddi» Javed i bakhodet – et overlagt bestillingsdrap han ti år senere tilsto. Dommen gjelder også drapsforsøk på en annen person som var til stede da drapet ble begått. På dette punktet nekter han fortsatt straffskyld.
Bestillingsdrapet ble kulminasjonen på en kriminell løpebanen som langt på vei savner sidestykke i Norge, og som bidro til at han fikk tilnavnet «Norges farligste mann».
Tabbe-ran ble starten
Millehaugen beskrev selv enkelthendelsen som for alvor satte fart i hans karriere som yrkeskriminell: Et postkontorran på Oppsal i Oslo, der han tabbet seg ut ved å miste skjerfet han hadde dekket til ansiktet med.
– Der skjedde det noe med meg. Det å feile på den måten eskalerte kriminaliteten min. Den ble grovere og tok en annen form. Jeg ville rette opp deg feilen ved å bli proffere. Jeg ville bli en perfekt raner, sa Millehaugen.
Siden hendelsen i 1986 har Millehaugen sonet en lang rekke dommer. Han har tilbrakt nær sagt hele sitt voksne liv bak murene – med enkelte korte opphold da han har uteblitt fra permisjoner, rømt fra soning og mellom dommer.
To av dommene gjelder drap, flere andre gjelder brutale ran.
Drapet på en fengselsbetjent i Sarpsborg fengsel i 1992 omtalte Millehaugen som «idiotisk ulykke». Han hevder drapet skjede ved et uhell, da våpenet han truet med gikk av under et basketak med betjenten.
Hevder han er endret
Millehaugen skal løslates hvis retten kommer til at vilkårene for forvaring ikke er innfridd. Det sentrale elementet i en slik vurdering er om det er fare for at han på ny skal begå alvorlig kriminalitet hvis han blir sluppet ut.
Aktor mener all historikk viser at det er altfor tidlig å slippe Millehaugen ut i samfunnet. Han har ført omverdenen bak lyset flere ganger tidligere, anførte aktor mandag.
Nå framholder Millehaugen likevel at det har vært en substansiell endring i ham.
Ikke bare har han i flere år deltatt i såkalt reflekterende samtaler i fengslet, blant annet i den hensikt å jobbe seg igjennom de straffbare handlingene man har begått og bakgrunnen for dem. Han har deltatt i flere endringsprogrammer i fengselet og samarbeidet over lang tid med kriminalomsorgen for å oppnå endring.
I år kom han også ut med boka «Gjerningsmann», hvor han skriver om livet sitt i Oslo og går igjennom mange av forbrytelsene han har begått. Selv skriver Millehaugen i et brev til kriminalomsorgen at han tar «et nådeløst oppgjør med seg selv» i boka.
Vil ut av Oslo
I retten tirsdag oppga han at han ønsket å bruke et par år på å skrive flere bøker, samt at han har planer om på ta seg jobb som truckfører på lager hvis han blir løslatt.
Når prøvetiden er over og friomsorgen ikke kan legge hindre i veien for ham, vil han jobbe på sjøen, slik han også tidligere har uttrykt ønske om.
– Sånn som det ser ut nå, kommer jeg til å bo i Oslo-området i prøvetiden, men på sikt vil jeg ut av Oslo, sa Millehaugen.
– Det første jeg vil oppnå, er å bli overført til åpen anstalt med egen PC og tilgang til internett, så jeg får jobbet med boka mi, sa han, med henvisning til en bok han jobber med om forvaringssoning sett fra innsiden.
Hvis retten mener han kan løslates, har Millehaugen skissert et opplegg der løslatelsestidspunktet blir satt ett år fram i tid, der overgangen til samfunnet skjer gradvis.